Ottův slovník naučný/Agnoëti
Ottův slovník naučný | ||
Agno | Agnoëti | Agnolo |
Údaje o textu | |
---|---|
Titulek: | Agnoëti |
Autor: | František Xaver Kryštůfek |
Zdroj: | Ottův slovník naučný. První díl. Praha: J. Otto, 1888. S. 453. Dostupné online. |
Licence: | ![]() |
Agnoëti (z řec.), nevědomci, jmenovali se potupně bludaři, kteří Synu Božímu nevědomost (αγνοια) připisovali. Již Ariáni, jmenovitě Eutychios Konstantinopolský, od něhož Eunomo-Eutychiáné pocházejí, připisovali Synu Božímu nevědomost, poněvadž sám praví, že »o dni a hodině soudu neví nikdo, ani Syn, jediné Otec« (Mr. 13, 32.). Mezi monofysity tvrdil alexandrijský jáhen Themistias v první polovici VI. stol., drže se učení patriarchy Severa o porušitelnosti těla Kristova, že Kristus všeho nevěděl. Jeho stoupenci sluli a. a byli alexandrijským patriarchou Timotheem a jeho nástupcem Theodosiem (537–539) z církve vyobcováni, poněvadž učení o nevědomosti v Kristu (άγνοείν) nutně vede k přijetí dvou přirozeností. Tato sekta trvala až do VIII. století. Otcové vykládají uvedené místo tak, že Kristus »dne a hodiny soudu« neví buď co člověk (Řehoř Nazianský, Ambrož), nebo pouze z lidského vědění (Řehoř Veliký), nebo že toho neví, aby to lidem zjevil (scientia communicabili.) Dr. Fr. X. Kryštůfek.